Din episoadele anterioare...
Haven este un loc special.
Fugi!
Trebuie să mergi la spital.
- Mă simt bine. - Faptul că nu simți nimic
- ... nu înseamnă că nu ești rănit. - Ajuți mulți oameni.
De-asta sunt aici?
Domnule Brody?
Ești conștient de faptul că, prin moartea tatălui tău,
îi moștenești popularitatea?
- Îmi pare foarte rău. - Te iubim.
Toată lumea din oraș mă iubește, cu excepția ta.
E un ticălos.
Îmi pare rău. Te-am trezit?
Credeam că dormim mai mult.
Am zi liberă.
Știu, dar am făcut niște planuri...
Planuri surpriză.
- Zău? - Dacă preferi să stai în pat toată ziua...
Nu chiar toată ziua.
Mai am doar puțină treabă ca polițistă.
Apoi, sunt numai a ta.
Bine. Să nu-l lași să te vadă, da?
Eu n-am chef de interogatoriu, iar tu nu vrei un nou prieten.
Haide, haide!
Parker! Suntem în 4! Trebuie să plătești chiria!
Perfect. Noua chiriașă e rău-platnică.
Așa pățești când te încurci cu ăia din poliție.
Ziua Carierei?
Asta era treaba ta de polițistă? Ce, ai pierdut vreun pariu cu Nathan?
Piatră, hârtie, foarfece. Durează doar 5 minute.
- Alo! Ai grijă! - Scuze!
Nici măcar nu are cască.
Nu am reușit să-i identificăm nici după amprentele dentare,
dar cheia misiunii au reprezentat-o exploziile sincronizate,
ca și cei 14 lunetiști ascunși, motiv pentru care cartelul Ramirez nu ne-a depistat.
Și...
Și de ce...
E motivul pentru care nu trebuie în niciun caz să luați droguri.
Trecem la întrebări? Are cineva întrebări?
Da.
- Aia-i o armă adevărată? - Da, e adevărată.
- Pot să trag cu ea? - Nu.
Altcineva?
- Ai încălcat vreodată legea? - Niciodată.
Ce-ați zice să faceți cunoștință cu singurul biolog marin din Haven?
Haide.
Mi-a plăcut mai ales partea în care
ai vorbit o oră jumătate despre molusca de maree pe cale de dispariție.
Dacă tot mă iubesc necondiționat, măcar să învețe ceva.
A căzut un copac pe autostrada 27.
Mi-aș dori...
Nu-i sfârșitul lumii dacă Audrey Parker își ia o zi liberă
și merge cu mine la picnic.
- Polițiștilor le plac gogoșile, nu? - Despre ce-i vorba?
Despre faptul că ar trebui să plec la Londra,
la un simpozion, să-mi asigur finanțarea noului meu proiect despre alge.
- Poftim? - Mă gândeam
să-mi folosesc noul talent pentru a face rost de donații.
Dar mi-ai dat un motiv să rămân.
Îmi pare rău, Chris, eu... E drăguță ideea cu picnicul,
- ...dar trebuie să plec. - Bine.
- Te descurci să găsești o mașină, da? - În ultimul timp, nu-i nicio problemă.
Bună, Nathan. Mă scuzați.
- Bună. - Nu, nu vrei să vezi asta.
Un copil? Doamne sfinte, ce s-a întâmplat?
Bietul copil. Paramedicii n-au mai putut face nimic.
Îmi pare rău. Te-am trezit? Știu că mi-ai zis să te las să dormi...
Fiindcă e ziua mea liberă.
HAVEN Sezonul 2 Episodul 6
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Nu prea știu ce se întâmplă.
Păi, când o femeie și un bărbat țin mult unul la altul...
Scuză-mă. Asta...
Ori am un deja-vu, ori... este un vis foarte real.
Să mergem.
Omul cu taco. Credeam că ieri a fost ziua de taco.
Nu, fiindcă "Lunea cu taco" nu rimează așa de bine ca "Marțea cu taco".
De fapt, nu rimează deloc. Nu încerci să scapi de plata chiriei, nu?
- Chiria, da... - Chris Brody?
- Ce faci pe aici? - Poftim.
Am înțeles. O ajuți să se acomodeze în noul apartament.
Frumos. Să nu-i frângi inima, bine?
- Îți plac vafele? - De fapt, tocmai plecam.
- Audrey are o treabă la ora 10. - Îți fac niște vafe.
- Nu, la 10; 30. - Poți rămâne și tu, e-n regulă.
- La 10:00. - Da.
Nu, serios, rămâi.
Am pe cineva care-mi aduce cel mai bun sirop de arțar.
Ziua Carierei?
Asta era treaba ta de polițistă? Ce, ai pierdut un pariu cu Wuornos?
Clar, e din ce în ce mai ciudat.
Ai grijă!
Alo, nu, nu, oprește-te.
- Întârzii la școală în fiecare zi? - E prima oară când întârzii.
Data viitoare să porți cască.
- Bine. - Autoritară. Îmi place.
Bine.
Bună, sunt ofițer de poliție.
Înainte am fost agent FBI. Ce-ar fi să trecem direct la întrebări?
- Da. - Aia-i o armă adevărată?
Da, e adevărată. Și nu, n-ai voie să tragi cu ea.
Și... da, am încălcat câteva legi.
Dar s-a petrecut în niște situații foarte complicate
și mi-am asumat consecințele.
De unde știai că asta voiam să întreb?
Ce-ar fi să faceți cunoștință cu unicul biolog marin din Haven, Chris Brody?
Deci ai mai trăit o dată...
ziua de azi?
Da.
E ca-n filmul meu preferat cu Bill Murray.
Știu că sună aiurea, dar îți pot dovedi.
Azi va cădea un copac pe autostrada 27.
Ăsta-i un truc pentru a veni la lucru în ziua ta liberă?
Vorbesc serios. La prânz va muri cineva.
Bine. Te ascult.
Era un baschet verde.
Avea sânge pe el și...
tu ai spus că a fost ucis un copil.
N-am spus ce s-a întâmplat, accident, urgență medicală, crimă?
Au venit paramedicii și, când am vrut să aflu mai multe...
... dintr-o dată s-a făcut "azi".
Din nou.
- Mie nu mi se pare diferită ziua de azi. - Bineînțeles că nu.
Din câte-mi dau seama, nimeni nu mai simte asta.
Numai eu.
- E ciudat, dar... - Nu chiar.
Știm că ești imună la "probleme".
Poate din cauza asta ești singura care vede ce se întâmplă.
Crezi că cineva cu probleme face asta? Poate cineva care are legătură cu fetița.
S-ar putea.
Va trebui să-l găsim pe deținătorul bascheților.
- A căzut un copac pe... autostrada 27. - Haide.
Dacă mergem acum, poate reușim să prevenim totul.
Din câte-mi amintesc, accidentul s-a petrecut aici,
dar deocamdată nu e nimic ieșit din comun.
Salut, Parker!
Te sun mai târziu.
- Salut. - Ce faci aici?
În mod normal, plătesc salariile mâine, dar m-am gândit să încasez un cec
pe care se pare că ai uitat să-l semnezi.
Știi ceva? N-ar trebui să fii acum aici.
Știu. Urăsc să plătesc salariile. Urăsc băncile.
Dar îmi plac banii.
Pari stresată. Mă gândeam că, după noaptea trecută...
Ia stai. Chris Brody nu...?
Mulțumesc.
Scuză-mă. Sunt ofițer de poliție.
Pot să-ți verific pantofii?
- De ce nu ești la școală? - E program scurt.
Bine, mulțumesc.
- Alo. - Parker.
Nu s-a întâmplat nimic. Nu știu, poate am oprit totul prin simpla prezență.
Parker, nu poți...
Ajutor!
Duke?
Audrey...
A văzut cineva ce s-a întâmplat?
Nu erai aici înainte. Nu erai aici...
Cecul pentru chirie.
Eu am făcut asta?
Ambulanța e pe drum.
Nu se poate să mori. Nu muri!
Duke.
Da, da.
Eu...
Taci.
Nu!
Și ce era cu bascheții ăia verzi?
Nu trebuia să se întâmple așa.
- De ce te grăbești așa? E ziua ta liberă. - Trebuie să plec. Să-l caut pe Duke.
După noaptea trecută, ție-ți stă gândul la Duke?!
Salut, Parker, suntem în 4 ale lunii...
Bine.
Bună dimineața.
Scuze, eu... mă bucur foarte mult că te văd.
De ce te uiți așa la mine?
Păi...
Chris Brody!
- Ce faci...? Ești cu Parker? - Da.
Trebuie să-ți spun că mă simt onorat că ai ales sediul meu ca să...
... să te exprimi fizic.
Adică, dragostea apare...
... aici.
- Rămâi la niște vafe. - Nu pot. Am făcut niște planuri să...
E o idee foarte bună, Chris.
Rămâi aici cu Duke. Mâncați vafe, gogoși,
doar promite-mi că nu vei merge azi în centru.
Iar ție îți voi plăti chiria mâine.
Nicio problemă. O zi bună! Cum îți place siropul de arțar?
Mai vâscos sau... mai diluat?
Sper că nu-i un truc pentru a veni la lucru în ziua ta liberă.
Ai ajuns la timp. Uită-te acolo.
Cuplul ăla va începe să se certe.
Ai ochi buni. Mă duc să vorbesc cu ei.
- Nu vreau un conflict familial... - Nu, ei sunt în regulă.
- Uite-o și pe atletă. O să reușească. - Ce să reușească?
Și un puști pe bicicletă, fără cască.
- Parcă-i în filmul... - Ăla care-ți place ție, cu Bill Murray.
- Vezi? Am mai discutat asta. - Și Duke a murit?
- Da. - Aia merită văzut.
Știi ceva?
Erai și tu acolo. Erai destul de supărat.
Așa că, de data asta, nu i-am mai dat lui Duke banii de chirie.
E și Chris cu el, îl ține ocupat, deci Duke e în siguranță.
- Ale cui or fi "problemele"? - La început, am crezut că ale victimei,
dar apoi s-au schimbat victimele și Duke a murit.
Poate e vorba de șofer, osândit să retrăiască momentul în care a ucis.
Da, dar a fost un accident cu părăsirea locului faptei.
Nu știm cine-i șoferul, iar accidentul nu s-a petrecut în același loc.
Știm însă zona. Știm momentul. Vom amplasa un filtru.
- O să-l prindem pe șofer. - Nu.
O să găsim o modalitate de a opri asta. Împreună.
Și dacă se va întâmpla din nou? Atunci vei uita tot ce ți-am spus.
O să-mi mai spui o dată.
De ce m-ai adus la școală?
Fiindcă nu pot verifica singură toți copiii cu bascheți verzi.
N-am văzut în viața mea atâtea picioare de copii.
Chiar dacă victimele s-au schimbat, trebuie să ne luăm precauții. Merită încercat.
- Ești în zona în care l-ai găsit pe Duke? - Da. E liberă.
Bine. Fii cu ochii în patru,
fiindcă accidentul s-a petrecut imediat după ce a bătut clopotul de prânz.
Nu-mi prea fac prieteni, dar e liniște pe aici.
Poate nu se va întâmpla azi.
Sunt bine.
Nathan!
- Sunt... - Nathan...
Nu! Bine, în regulă...
Sună cineva la 911? Avem un ofițer rănit!
O mașină bej, șoferul era un bărbat mai în vârstă, constituție medie.
N-am reținut numărul de înmatriculare.
E ciudat...
N-o să te las să mori, bine?
M-ai înțeles?
Termină. M-ai înțeles? O să repar eu totul.
Nu mă doare.
Singurul lucru pe care-l simt ești tu.
Nu...
Nu!
Nu! Nu!
- Slavă Domnului. - Cred că am făcut treabă bună azi-noapte.
Ești rănită. Ce s-a întâmplat?
Toți își revin, dar eu sunt încă rănită.
Înseamnă că eu îmi păstrez rănile, deci...
Dacă mor...
Ești în stare de șoc. Trebuie să te pansezi.
Nu, nu înțelegi. Cred că...
Cred...
Cred că sunt singura care poate opri asta.
Dacă mi se întâmplă ceva, atunci asta va continua la infinit.
Am putea fi prinși pentru vecie în ziua asta.
Bine. Poftim cămașa.
- Mersi. - Ce se întâmplă?
- Toate chestiile alea pe care le spuneai... - Scuză-mă, n-am timp de explicații.
Știu că ți-ai făcut planuri și aș fi vrut să mergem la picnicul ăla, dar nu pot.
Vreau să faci ceva pentru mine.
- N-o să-mi placă deloc, așa-i? - Absolut.
Bine, bine.
Chris Brody!
În primul rând, îți plătesc chiria mâine. În al doilea, da, m-am culcat cu Chris.
- În al treilea, nu plăti azi salariile. - Urăsc salariile. Dar știi ce-mi place?
- Da, banii. - Voiam să spun "Chris Brody".
Chris vrea să-ți spună ceva. Mulțumesc.
- Ce-i, Chris? - Am auzit că faci niște vafe grozave.
Secretul e siropul de arțar.
- Așa-i. - Vino, îți arăt.
Ai ratat Ziua Carierei.
Dacă tot ești aici, vrei să...?
Mai las-o un minut.
Ce-i?
Și apoi... am murit?
Da, dar s-a mai întâmplat ceva.
M-am rănit. Și azi e tot aici.
Te ajutam pentru că fuseseși...
Da. Și...
Dar e evident că ești teafăr.
Dar eu sunt tot rănită...
Ceea ce înseamnă că dacă mor, atunci...
... atunci mor.
Dacă asta se întâmplă și...
Ce e asta? Buclă de timp fără sfârșit?
Nu se va întâmpla.
Hai să găsim șoferul care a fugit de la locul accidentului.
Bine.
Am pus să fie căutați în școli copii care au bascheți verzi.
Altceva?
Am început să înființez puncte de control, dar n-a mers.
Poliția caută sedanuri bej.
Oprim și sechestrăm pe toți cei pe care îi găsim. Vom găsi șoferul.
Mai este un lucru.
De câte ori încerc să opresc accidentul, schimb lucrurile...
și mor oameni.
E ca efectul fluture, iar eu sunt fluturele.
- Înseamnă că nu te duci în centru. - Ba nici gând.
Schimbăm deja lucrurile vorbind despre ele.
Te-am văzut deja murind.
Dacă se întâmplă asta...
și nu se mai repetă lucrurile...
Te rog.
Bună. Poliția Haven. Le cerem oamenilor să nu iasă pe străzi.
- Bine. - Mulțumesc.
Până acum, mașinile de patrulă n-au văzut niciun sedan bej
în zonă, iar eu cer oamenilor să elibereze străzile.
N-ai să crezi câte mașini am oprit azi.
Nu-mi fac admiratori ca șef interimar.
Știu că nu-ți place, dar îți mulțumesc pentru că ai încredere în mine.
Promite-mi că îți vei reveni în timp.
- Eu nu... - Știu.
Nu voi păți nimic. Promit.
Lovitură decisivă la sfârșitul reprizei
și Boston se întoarce de pe marginea prăpastiei.
Scor final Boston 11, New York 10.
Pescărușul.
- Salut, eu sunt. - Dacă îți cauți iubitul,
să știi că a ratat cea mai uimitoare revenire a celor de la Red Sox,
iar mie nici nu-mi plac sporturile pe echipe.
- Ia stai. A plecat? - Am încercat să-l opresc.
L-am implorat. Cred că am zis chiar: "Am nevoie de tine."
- Acum mă simt puțin jenat. - Trebuie să închid.
Haide, haide, haide.
Să fii acolo. Să fii acolo.
Și... iată-mă.
- Nu poți fi aici. - Știu.
Lucrezi. Dar ai să fii mândră de mine. Am fost într-un magazin cu oameni
și ți-am luat bandaj, niște apă oxigenată.
- Și pansamente. - Te rog, trebuie să pleci.
Bine, uite care-i treaba. Ești ciudată.
Porți armă, te trezești cu niște răni misterioase.
Mă împac cu toate astea. Dar trebuie să-mi spui ce e cu tine.
Îți voi spune.
Dar nu-ți pot spune aici.
Îmi pare foarte rău, dar trebuie să pleci.
Bine, bine.
Azi nu trebuia să fie așa.
Mie-mi spui?
Domnule?
Poliția Haven. Vrem să eliberați zona.
Îmi pare rău.
Poți aștepta? Stai aici, te rog. Mulțumesc.
Gata. Cred că suntem...
în regulă acum.
Patru, cinci...
Unu, doi, trei, patru, cinci.
Ai nevoie de ajutor?
Lasă-mă să te ajut.
Haide.
Foarte bine.
Salut, Nathan.
Cred că s-ar putea s-o fi oprit.
Da.
Chris!
Nu!
Îmi pare atât de rău.
Cum s-a putut întâmpla?
Este vina mea.
Te-am făcut să treci strada.
Erai la școală... te certai în mașină.
Mereu ai fost acolo.
- Plângi? - Chris...
Vreau să mă asculți.
Vreau să-l ții aici pe Duke.
Niciunul dintre voi n-are ce să caute în centru.
Există lucruri pe care aș vrea să ți le spun, dar...
pur și simplu nu pot.
Îmi pare rău, dar numai așa știu s-o fac.
Ce să faci?
Să pun capăt acestei zile... odată pentru totdeauna.
Mă scuzați, domnule?
Vreau să vorbesc cu dumneavoastră.
V-a sunat fosta mea soție?
M-a amenințat că-mi ia custodia fiicei noastre, iar eu...
Trebuia să-mi iau fiica azi dimineață și s-o duc la școală să-i fac o surpriză.
E ziua ei și eu am stricat totul.
Nu pot să cred că a implicat poliția.
Nu-i nimic. Mai încet.
Ascultă, știu că am întârziat.
Dar a fost o urgență.
Am uitat să închid întrerupătorul de trei ori,
deci a trebuit să mă întorc.
E în ordine. Spune-mi cum te numești.
Anson Shumway.
Te simți bine, dl. Shumway?
În afară de faptul că sunt chestionat de poliție?
Îmi pare rău.
Am fost diagnosticat cu TOC.
- Tulburare obsesiv compulsivă. - Da.
Trebuie să fac lucrurile... exact așa cum trebuie,
altfel, se pot întâmpla lucruri îngrozitoare și va fi numai vina mea.
Dl. Shumway, trebuie să-ți spun ceva.
Iată-te. Uiți de fiica ta de ziua ei?!
- N-am uitat. - Bun, așteaptă...
Dnă. Shumway, putem discuta puțin?
Îmi puteți spune ce se întâmplă cu...?
E bolnav. Și îl face neglijent.
Am responsabilitatea să am grijă de fiica mea.
Azi împlinește opt ani.
Începe să vadă că tatăl ei nu e ca ceilalți tați.
O să vi se pară ciudat, dar Jeanie are bascheți verzi?
Nu. De ce?
Bine, e foarte bine.
Casca! De fiecare dată casca!
La naiba!
Avem o oră.
Toți polițiștii îl caută pe Anson Shumway.
I-am dat mașina în urmărire și am semnalizat cardurile.
- Am putea să închidem centrul orașului. - Nu. Punctele de control. Nu funcționează.
Ce zici de mașină? Oprim și trimitem la sechestru...
Nu. Am încercat și asta.
Are altă mașină. Era albastră.
Accidentul s-a întâmplat mai târziu, dar s-a întâmplat.
Măcar... de data asta știu ce mașină căutăm.
Fac lucrurile diferit de data asta.
Anson Shumway... el e cheia cu care putem opri totul.
Tulburarea lui face ziua să se repete.
Poate că Anson nu e responsabil pentru accident,
dar cred că boala lui îl face să se simtă responsabil.
Deci vina lui...
Cred că vina declanșează resetarea.
Deci se întoarce la începutul zilei să facă totul cum trebuie,
- ... dar când se întoarce, ia totul cu el. - Tu ești singura care știe că se întâmplă.
Așa că ești singura care o poate opri. Norocoaso.
Am trecut prin asta cinci zile...
sau orice sunt astea.
Mi-am văzut prietenii murind și aproape că am fost ucisă ultima dată.
Dacă nu reușesc?
Dacă totul... continuă?
Nu se va întâmpla.
- Asta ai spus și ultima dată. - Pariez că și atunci am crezut-o.
Șefu', Shumway și-a folosit cardul de credit...
- Magazinul de articole sportive. - Ce-a cumpărat?
Acum ne trimit o poză.
Știu ce-a cumpărat. Bascheți verzi.
Cred că știu ce s-a întâmplat.
Anson voia să-și vadă fiica de ziua ei. Și a vrut să-i facă o surpriză cu bascheții.
TOC îl împiedică să traverseze strada.
Jeanie trebuie să-și fi văzut tatăl.
A trecut strada singură.
A fost prima lui victimă.
Dacă nu oprim asta, va muri iar și iar.
Le-a avertizat cineva pe Berta și Jeanie?
Nu, școala s-a terminat. Am încercat la telefonul Bertei.
Nu răspunde. Le vom găsi.
Mulțumesc pentru că ai încredere în mine. S-ar putea să fie ultima mea șansă.
Parker? Parker, mai ești acolo?
L-am găsit pe Anson Shumway.
Ai grijă, Parker.
Trebuie să plec.
Dl. Shumway...
Vreau să urci acum cu mine în mașină.
Nu mă poți hărțui. Am tot dreptul...
E vorba de fiica ta, Jeanie. E în pericol și n-avem mult timp.
Nu pot.
Haide.
Nu va fi ușor de înțeles.
Eu fac ziua să se repete?
Anson, ești tulburat.
Cred că vezi accidentele, crezi că sunt din vina ta
și încerci să protejezi pe toată lumea. Dar afecțiunea ta...
ne ține într-o buclă fără sfârșit a timpului.
Bine. Sunt conștient că...
starea mea pare irațională, dar nu sunt nebun.
Știu diferența dintre ce-i real și ce nu.
Numai că...
Ți s-a întâmplat vreodată ceva rău și te-ai gândit "ce-ar fi fost dacă"?
- Da, toată lumea a pățit-o. - Înmulțește cu 1.000.
Mă simt... mă simt responsabil...
întotdeauna pentru tot. Este pur și simplu... tortură.
Cred că TOC te face să te simți responsabil, dar nu ești.
Zici că o las pe Jeanie să moară din cauza bolii mele?
Nu, spun că poți controla boala asta și că o poți proteja pe ea și mulți alții.
- Poate că tu ești aia nebună. - Ești dispus să pariezi viața ei pe asta?
Dl. Shumway, trebuie să plecăm.
Dacă pot ajunge la fiica ta, o pot proteja.
Dar tu trebuie să stai aici. Și trebuie să-mi spui unde este.
E la magazinul de înghețată cu mama ei.
De unde știu că spui adevărul?
Cam pe-acum, norocul celor de la Red Sox se întoarce și ei îi bat pe Yankei.
Apoi bate clopotul de la biserică.
Va veni o mașină și va fi scăpată de sub control.
Și oricine îi stă în drum va fi ucis.
Boston încheie incredibila cursă
înfrângând un deficit de zece pentru a bate New York
în ceea ce va rămâne ca alt clasic...
Nu-ți cer să mă crezi mâine.
Îți cer să mă crezi azi.
Mulțumesc. Te vom suna.
Ofițer Parker.
Ce e asta?
Cadou de ziua lui Jeanie de la tatăl ei.
- De la tata? - Da.
A vrut să fie aici, dar mă ajută la o treabă oficială a poliției.
Dar poți vorbi cu el.
Controleaz-o.
- Alo? - Tată?
Mulțumesc pentru cadou.
Sunt exact cei pe care-i voiam.
La mulți ani, scumpo. Aș vrea să pot fi acolo cu tine.
Probabil ți-ai dat seama că tatăl tău...
nu s-a simțit așa bine și vreau să știi că...
îmi pare rău.
Știu de ce faci lucrurile astea, tată. Aș vrea doar să nu trebuiască să le faci.
Și eu.
Vreau să știi că...
voi face tot ce e nevoie să te apăr, scumpo.
Jeanie...
poți fi liberă.
Poți face orice vrei în lumea asta.
Să nu uiți asta, bine?
- Te iubesc, tată. - Și eu te iubesc, Jean-bean.
Spune agentei Parker
că acum o cred.
Și... știu ce am de făcut să salvez pe toată lumea.
Anson, trebuie să rămâi în mașină.
Orice s-ar întâmpla, nu plecați din magazin.
Nu!
Nu, Anson! Nu!
Te rog.
Te rog, resetează-te.
Haide! Haide!
Un om mai în vârstă conducea mașina.
Medicul spunea că era confuz.
Nu deosebea frâna de accelerație.
Cu cât se speria mai mult, cu atât devenea mai confuz.
Ai aflat de ce conducea mașina albastră
- ... de data aia? - E a soției lui.
Trebuie s-o fi luat când i-am oprit sedanul.
Poate că de aceea s-a întâmplat accidentul puțin mai târziu.
Poate că îl puteam salva pe Anson dacă aș mai fi avut încă o șansă.
Nu, el a făcut alegerea.
Nu poți salva pe toată lumea.
Dar de aceea sunt aici.
Ce a făcut Anson...
a salvat viața fiicei lui... și acest oraș.
El a făcut ce avea de făcut.
A făcut lumea să meargă din nou mai departe.
Nu... eu nu m-am ridicat la nivel.
Pe mine nu m-ai putea dezamăgi niciodată.
Îl iubesc pe Chris.
Ce mai băiat.
- Ce-i? - Chris e tulburat.
Dacă nu-l privești, nu cazi în... pasiunea asta "bărbătească".
Nu se poate.
- Acum îmi spui?! - Nu te judec. Omul arată bine.
Mda. Mai taci!
Îmi pare rău pentru omul din centru.
Nathan spunea că ai încercat să-l salvezi.
Cam așa ceva.
Nu trebuie să vorbim.
Plănuisem o zi atât de romantică pentru noi.
Dar rămâne pe altă dată.
Ce-i, n-o să mai primești altă zi liberă?
Eu nu primesc zile libere.
Ce vrei să spui?
Și cu Londra cum rămâne?
Cum rămâne cu donațiile?
Nu credeam să-ți fi spus despre asta.
Ar trebui să te duci.
E munca ta. E importantă.
Nu poți renunța la ea pentru mine.
Bine.
Ne vedem când mă întorc?
Bineînțeles.
- Te simți bine? - Îmi pare rău.
A fost o zi... foarte, foarte lungă.
Vino înăuntru când ești pregătită.
Da.
Serios, băieți?
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro